Duhovna obnova za roditelje kandidatica
![Duhovna obnova za roditelje kandidatica Duhovna obnova za roditelje kandidatica](/images/made/images/uploads/1457/1179-ovo_800_659_60_s_c1.jpg)
Duhovna obnova za roditelje kandidatica
Subota, 22. 3. 2014.
Okupili smo se 22. veljače 2014. u samostanu sv. Ane na duhovnoj obnovi. Iako je to bila duhovna obnova za roditelje bio sam tu i ja, i sa duhovne obnove se vratio uistinu obnovljen.
Obnova je započela okupljanjem roditelja i upoznavanjem te toplim dočekom sestara. Nakon toga je don Jure Vrdoljak održao predavanje za roditelje kandidatica osvrnuvši se na to kako je u ovim trenucima potrebna podrška i razumijevanje roditelja za svoju djecu koja su osjetila poziv te kako svi mi u životu odabiremo svoj put, bilo brak, bilo karijera, bilo neki od poziva, i od svojih starijih očekujemo razumijevanje. Tako smo od naših roditelja čuli i kako je istaknuo koliko je u današnje vrijeme mladima život teži u traženju pravih vrijednosti, a još teže im je prepoznati ono dobro s obzirom koliko je Sotona inteligentan u svojim namjerama da ih privuče na svoju stranu. Dojmile su me se riječi don Jure u kojima kaže da je Sotona mudar i pametan, ali nema mudrost od Boga, a znamo da bez mudrosti od Boga koliko kod bili sposobni u životu ne možemo uspjeti u pravom smislu te riječi. Istaknuo je don Jure koliko su bitne vrijednosti obitelji i vjere te koliko je bitno da se obitelj drži na okupu. Tako nas je svojim mudrim riječima naveo na razmišljanje o pravim vrijednostima, na kraju tog mi je kao munja kroz glavu sinula misao svetoga Augustina u kojoj kaže: „Za sebe si nas stvorio, Bože, i nemirno je naše srce dok se ne smiri u Tebi.“ Želio bih da svi to osjetimo.
Slijedila je ispovijed, a potom i misa. U propovijedi sam čuo koliko je važno staviti Boga i Njegovu volju na prvo mjesto u životu. Svidjelo mi se što je don Jure Božju brigu usporedio s roditeljskom. Iako bih ja sto puta učinio drugačije, ali On zna što je najbolje za mene. Govorio je i o Crkvi i svećenicima koje nam je Krist ostavio za pomoć. Nakon mise smo se okupili na ručku kojeg smo završili pjesmom, jer kako to don Jure napominje: “Tko pjeva dvostruko moli.“ Potom smo se razišli i ispunjeni krenuli kućama, a ja se nadam se da će se ovakvo okupljanje još jednom ponoviti.
Roko Simunić