Prijatelji Malog Isusa iz Vinkovaca u Krašiću
![Prijatelji Malog Isusa iz Vinkovaca u Krašiću Prijatelji Malog Isusa iz Vinkovaca u Krašiću](/images/made/images/uploads/1654/1411-sam_5013_800_659_60_s_c1.jpg)
Prijatelji Malog Isusa iz Vinkovaca u Krašiću
Subota, 11. 10. 2014.Sunčano i raspjevano jutro 11. listopada 2104. dočekalo nas je pred „ Marijinim domom“ časnih sestara „ Služavki Malog Isusa.“ No, svojim sjajem nije moglo nadmašiti naša lica na kojima se oslikavala radost postojanja i želja da što prije krenemo na put u Krašić. Znali smo svoj cilj, dok je u srcima naše zajednice Prijatelja Malog Isusa gorio plamen ljubavi za svakog čovjeka, za pružanje radosti i snage za život koji živimo s Isusom zagrljeni.
Krenuli smo u susret prijateljima u Krašić. Pjesma u autobusu, molitva i krunica Malome Isusu gromko je odzvanjala sve do neba. Lica sestara, voditeljica i animatorica: s. Antonije, s. Rebeke i s. Jasmine, očitovala su svu ljepotu duše,milosti, snage i ustrajnosti poziva koji nose u sebi.
Krajolik nas okružuje i pozdravlja u svom zanosu opuštajući nas od svakodnevice. Radost je prerasla u nešto više i snažnije kada smo se susrele s ljudima – prijateljima u Krašiću. Nasmijane sestre: Simeona i Mirjam, dobrodušni župnik Drago i prijatelji oko nas pružili su nam toplu dobrodošlicu u okrijepi i očima koje su ogledalo duše.
U crkvi Presvetoga Trojstva sve svoje nakane i vjeru izručili smo blaženome Alojziju Stepincu, mučeniku i branitelju istine. Zamolili smo ga da nam pomogne ljubiti Krista, kako Ga je on ljubio, i da nam učvrsti vjeru u borbama života. Rastužio nas je njegov patnički život i zatočenje u njegovom domu sve do smrti.
Nakon svete Mise položile smo svoje nade, želje i snove u jaslice koje je tako srčano uredila sestra Mirjam. Slijedila je zahvala i molitva litanija našemu učitelju, osnivaču i promicatelju za brigu o siromasima, malenima i najpotrebnijima, Josipu Stadleru!
Rastanak i put u Samobor sestrama Malog Isusa, posjet njihovoj kući, bila je naša posljednja stanica. Na vratima su nas dočekale razdragane sestre: Marina, Nikoleta, Margaret, Vjera, Marija, Jelena…. Molitva u njihovoj kapelici, topli razgovori, pjesma i sva radost susreta isplivala je na površinu.
Bože, koje radosti!
Kasno smo krenuli kući puni dojmova, ispunjeni Duhom Svetim i razmišljanjima o Tebi, Isuse.
Nemoj nas zaboraviti, udijeli nam milost i nauči nas što je pravo prijateljstvo s Tobom, nauči nas i učvrsti u nama pravu i iskrenu ljubav, dobrotu, pravednost i plemenitost prema svim ljudima. Jer… prijateljstvo s Tobom moramo graditi u sebi da bismo mogli darivati drugima.
Hvala Ti, Isuse, hvala ti Majko Marijo, naša zaštitnice i kraljice neba. Hvala Ti, Isuse za jučer, danas i sutra, za ljepotu doživljenih emocija sreće i ljubavi u nama!
Tvoji prijatelji iz Vinkovaca